Мир.
Преди доста време,
преди нашите предци да създадат нашия велик град,
тази дума беше почти безсмислена, неуловим идеал, като сън.
Сега, след повече от 200 години,
всички ние сме живо доказателство, че мирът наистина е възможен,
и че нашите касти,
Ерудити, Безстрашни, Миротворци, Откровени и Аскети,
определящи хората според характера и наклонностите им,
ние създадохме общество, в което всяка каста играе основна роля
за поддържане на реда.
Но постигнатата хармония сега е заплашена от малка,
но изключително опасна група хора, които наричаме Дивергенти.
Изправени сме пред най-лошата част от човечеството.
Непокорни, презрителни и неконтролируеми.
Преди пет дни група Дивергенти нападнаха кастата на Аскетите.
Нападение срещу кастовата ни система.
Дивергентите презират тази система и не са в състояние да я спазват.
Неоснователните слухове, че аз стоя
зад атентатите срещу Аскетите,
са нищо повече от пропаганда.
Моите усилия ще бъдат посветени на предаване на бегълците на правосъдието.
Председателят на Съвета въвежда военно положение,
което ще остане в сила, докато всяка заплаха за нашата сигурност
не бъде премахната.
Кажи на Джанийн, че го намерихме.
Ние сме това, което е останало от човечеството.
Стената около града ни предпазва от всичко,
което е с разрушителен потенциал за града ни от вън,
а наш дълг е да се борим с всеки елемент, който ни заплашва от вътре.
Защото, ако ние сме последната надежда на цивилизацията,
мирът не е идеал за чест, а наше задължение.
И е задължение да заемем позиция срещу единствения му истински враг,
Дивергентите.
БУНТОВНИЦИ
Пацифисти.
Трябва да проверим дали е безопасно.
Трис!
Помогнете ни! Моля ви, помогнете ни, моля ви!
Помогнете ни, моля ви! Трябва да ни помогнете!
Съжалявам, трябва да напуснете.
Вие не сте миролюбиви. - Всичко е по нейна вина.
Ти уби Уил.
Не.
Тя го е убила...
Майко!
Ние ги убихме.
Ето така. - По-високо!
По-силно! По-високо! - По-високо!
Всички в клас, деца!
Исках да я направя по друг начин.
Добре.
Въпреки, че така си доста по-различна.
Харесва ли ти? - И още как. Наистина.
Просто съм изненадан.
Какво става, Трис? - Нищо. Добре съм.
Просто...
Имаш ли кошмари?
Не.
Ние сме добре.
Ние двамата. Нищо друго не е добре, но ние сме.
Време е за работа.
Колко още ще седим тук, Четири? - Докато не е безопасно да си тръгнем.
Здравей. - Здравей.
Сине!
Не можеш вечно да ме пренебрегваш.
Мислиш, че трябва да направя нещо, но има неща, за които не знаете.
Маркъс, моля те, остави ни на мира.
Майка ти не се отвърна от Аскетите само за да те спаси.
Тя умря, за да скрие от Джанийн нещо, което и е било поверено
от Аскетите много отдавна. - Маркъс! Стига!
Няма да получиш нищо от това, което искаш от нас.
Аз не съм твой враг.
Намерили сте я...
Беше в къщата на Натали и Андрю Прайър, точно така, както си мислихте.
Можете ли да ни кажете какво е?
Послание от предците ни, което ще гарантира бъдещето,
което народът ни заслужава.
Дивергентите няма да унищожат обществото ни, ако ние ги унищожим,
и сега можем да го направим.
И все пак само Дивергент може да отвори тази кутия.
Открийте ги!
Всички, до един.
Щастието да бъде с теб.
- Благодаря.
Щастието да бъде с теб.
Няма да понеса твърде дълго отношението им към мира.
Те са мирни, опитай да се адаптираш.
Опитвам се, но изглежда не ми се удава.
Направи път, благодаря ти! Виж, дъгата.
Толкова е красива! - Ти позна.
Патологична сърдечност и пасивност. Тук ми харесва.
Благодаря. Щастието да бъде с теб.
Извинявай. Трис, харесва ми косата ти.
Специално ли я направи? Каква абсурдно прическа.
Питър, знаеш ли какво? Вземай си яденето и сядай.
Ако не го направя какво?
Трябва да седнем заедно, само ние сме официални бегълци.
Защо сме официални бегълци? - Не знаеш ли? Не ви ли каза Кейлъб?
Джанийн твърди, че атаката срещу Аскетите
е организирана от група Дивергенти и техните симпатизанти.
Обвинява нас за всичко? - Да.
Джанийн търси повод, за да поиска от Съвета налагане на военно положение.
И го получи.
За сега това е най-доброто, което остана за нас.
Първо трябва да открием къде са другите.
Само тогава можем да действаме. - Трябва да убием Джанийн.
Знам, но все още не сме готови.
Не говориш сериозно, нали? - Напротив, много съм сериозна.
Няма да спра докато не я видя мъртва.
Не можем да убиваме хора. - Тя е права, слушай сестра си!
Трис, мисля, че трябва да отидеш при Ерудитите и да убиеш Джанийн.
Аз ще остана тук с Кейлъб, защото също не искам да убивам.
Защо?
Стига, приключихме.
Както направи с миналото си.
Престани!
Какви ги вършите там?
В кабинета ми! Веднага!
Продължете да се храните, моля!
Спокойно! Трябва да се успокоиш.
Не ви ли казах съвсем ясно, че ако останете тук,
не трябва да използвате насилие?
Мога да гарантирам, че това повече няма да се случи.
Така или иначе, не можеш да останеш повече тук.
Присъствието ви действа твърде дестабилизиращо.
Истината е, че нашето присъствие тук беше прекалено дълго.
Нали така? Като се има предвид страха ви от Джанийн.
Вие наистина не ни разбират. - Разбирам ви много добре.
Разбирам, че искате да стоите настрана, но не можете.
Един ден тя ще дойде и ще вземе властта, които смятате, че е ваша.
Трис! Трис!
Йохана, трябва ни още малко време.
Трябва да разберем къде са другите бегълци. Тогава ще си тръгнем.
И после какво ще направите? Ще нападнете Ерудитите?
Аз няма да бъда съучастник в насилие. - Никой не ви моли за това.
Просто ни дайте няколко дни.
Само един.
Какво един? - Давам ви един последен шанс.
Да бъдеш в мир със себе си означава да простиш на другите и на себе си.
Ти си наранена...
... и напълно те разбирам.
Добре знам какво е да се чувстваш безпомощен
при загубата на любимите си хора.
Но убийството на Джанийн няма да върне майка ти.
Сега си разстроена, но го остави да премине.
Какво е това?
Останете тук и пазете тишина.
Господа, приемете мирния ми поздрав.
На какво дължа удоволствието? - Не е посещение на вежливост, Йохана.
Търсим Дивергентите. - Разбирам.
Ще направим всичко, за да помогнем. - Ще ни позволите ли да претърсим?
Това е нова технология.
Спокойно.
Джанийн накара Съвета да опрости процедурите.
Ние не сме във вашата юрисдикция. - Кажи ми, Йохана,
какво се случи с любезното ви съдействие?
Да го направим с добро, или с лошо. От вас зависи.
Продължете, но протестирам.
Хайде, давайте! Направи го спокойно.
Всички пацифисти да дойдат в Купола, за да се подложат на тест.
Хайде всички! Стойте един до друг!
Влизайте всички. Вървете.
Какво има, Йохана?
Мислех, че ще остана пред тази врата.
Ерик е тук. Трябва веднага да изчезваме, хайде!
Какво е това? - Моят кабинет.
Хайде.
Има въоръжена охрана.
Тръгваме през прозореца.
Трябва да се разделим.
Добре. Съгласен съм.
Всички го разбираме.
Добре.
Ерик, тук съм!
Ерик, аз съм тук. Елате бързо, ще избягат.
Готови ли сте?
Насам, през прозореца!
Отиват към Купола.
Стойте един до друг!
Ерик, ето там!
Те търсят политическа закрила. - Седнете! Седнете!
Аз съм водачът на Аскетите, това е мое право.
Забрави го! - Хайде!
Бавно.
Хайде.
Не спирайте!
Побързайте!
Хайде!
Насам!
Хайде!
Чу ли? - Какво?
Влак!
Хайде! Хайде! Хайде!
Кейлъб!
Продължавайте!
Бягай!
Покрий ме!
Хайде! Бягай!
Хайде! Хайде! - Кейлъб!
Хайде!
Поздравления! Страхотно качване.
Безкастовите. - Враговете.
Движите се като Безстрашните.
Ние, за разлика от вас, нямаме представа кои сте.
Трябва да отидем в града. - За съжаление, влакът вече е зает.
И ние сме повреден товар.
Ние сме повреден товар, и вие не сте изключение, нали? - Така е.
Кейлъб! - Преди бях Аскет.
Използвах този плат, за да правя дрехи за вас.
А вие казвахте, че съм го откраднал.
Не, аз вече не съм Аскет, защото...
Не съм крадец. Всъщност, наистина не крада.
Имам предвид, може би това е въпрос на семантика,
определението за кражба или...
Това е едно и също нещо. - Добре, да сложим край.
Всички да се успокоят. Ти беше съвсем ясен.
Трябва да слезем от влака.
Добре, казваш всички да се успокоят? Защо да се успокояваме?
Исках само да помогна! - Аз ще го направя.
Така ли? Следвайте веселбата.
Нека всички наистина да се успокоят, ясно?
Кейлъб.
Остави ме! Пусни ме!
Добре ли си? - Да.
Наред ли си?
Тобайъс Ийтън. - Кажи го отново.
Тобайъс Ийтън.
Познаваш ли го?
Разбира се, това съм аз.
Ти ли си?
Точно теб търсехме.
Какво?
Последвайте ме.
Трис, съжалявам. Исках да помогна.
Четири! Откъде те познават?
Откъде знаят името ти?
Изключително убежище.
Господи!
Тобайъс!
Тук съм.
Мислех, че е мъртва.
Аз също.
Някой може ли да ми каже какво става?
Бащата на Тобайъс беше много жесток човек.
Осъзнах, че единственият начин да се отърва от него,
е да изчезна напълно.
Предаността им помогна за мнимата ми смърт.
Защото са искали да защитят образа на Маркъс.
И си го оставила с Маркъс?
Бях много млада.
Срещнах се с него преди година.
И смятам, че е време да се срещнем отново.
Все още съм негова майка. - Не, майка ми е мъртва.
Когато бях на 9 години, отидох на погребението й.
И тя никога не се опита да установи връзка с мен.
Опита се да ме използва, както прави сега.
Защо?
Иска армия.
Армия. - Искам съюз.
Не! Просто искаш отмъщение. - Правя го не заради мен.
Искам край на системата, която казва, че една група струва повече от друга.
Стена, която обгражда град, който не трябва да бъде като затвор.
Изглежда прекалено.
Кастовата система е перфектна, но не и в затвор.
Нека позная. Ти си Ерудит?
Бях Ерудит.
Искаш ли да убиеш Джанийн? - Разбира се.
Когато бях женена за Маркъс добре я познавах.
И, повярвайте ми, няма нищо, което да познавам по-добре.
Но мисля, че и вие вече я познавате. - Трис, не можем да и се доверим.
Да, но... - Ние сме на същата барикада, Трис.
Аз съм Дивергент, защото не принадлежа на никоя каста.
И ти си Дивергент, защото принадлежиш на мнозина.
Но и двете сме заплаха за Джанийн.
Хората ми са готови да се бият, ако това е необходимо.
А после какво?
Ще свалим властимащите. - И след като го направите?
След като убиете Джанийн кой ще бъде на власт?
Виждаш ли? Това моментът, който винаги ти убягва.
Не ми казвай, че не го правиш заради себе си. Винаги е заради теб.
Знам къде се крият останалите Безстрашни.
Къде? - Избягали са при Откровените.
Знам, че все още са там.
Помисли за това. Ако обединим силите си,
Безстрашните и Безкастовите, ние ще бъдем неудържими.
Това няма да стане.
Благодаря ви за гостоприемството, но утре сутринта ще напуснем.
Може би...
Тобайъс, моля те да помислиш...
Не ме наричай така!
Моето име е Четири.
Ще ми го увиете ли, или да си тръгвам?
Храната изглежда страхотно.
Благодаря.
Съжалявам.
Трябваше да ти кажа.
Никога повече тайни.
Става ли?
Да.
Съжалявам. Не исках да те събудя.
Винаги съм харесвала да го гледам как спи.
Предполагам, че ще продължиш да си Откровена утре сутринта.
Да.
Знаеш ли, просто искам най-доброто за него.
Само вие знаете.
Мислех да те утеша, защото се страхуваш, знам го.
Не ме е страх. - Разбира се, че те е страх.
Страхуваш се, че в крайна сметка ще разбереш каква си в действителност.
Смъртна.
Не ми ли вярваш?
Попитай го.
Добре ли си?
Да.
Сигурна ли си? - Да.
Няма да дойда с вас, момчета. - Моля?
Откровен съм. Няма да дойда с вас.
Какво говориш? - Какъв е планът ви?
Да намерим останалите Безстрашни, а после?
Да нападнем Ерудитите?
С убийство на Джанийн да започнем гражданска война?
Съжалявам, не съм готов за това.
Не съм като вас.
Трябва да се върнем към Аскетите, според завета на родителите ни.
Поне да има полза.
Кейлъб, нищо не е останало от Аскетите.
Права си.
Добре ли си? - Искам да съм откровена.
Трис!
Знам, че се чувстваш отговорна за Кейлъб, но той направи своя избор.
Вие не може да защитиш всеки.
Не мога да ги защитя. - Никой не може.
Не е твоя вината, че ни напусна. Нищо не е по твоя вина.
Джоана беше права. Трябва да си простиш.
Благодаря.
Трябва да побързаме. - Да.
Намерихме ги! - Да.
Погледнете! - Той е!
Много съм щастлив да ви видя. - Как си?
Сега по-добре. Бездействието не е за мен.
Трис!
Радвам съм да те видя. - Аз също.
Чували ли сте нещо за Уил?
Не. - Нищо?
Нищо.
Нещо се е случило.
Бихме го намерили досега, нали?
Трис. Здравей.
Как си? Наред ли е всичко?
Колко сме? - 165 сме всички.
165? Това ли е всичко? - Останалите последваха Макс.
Все още сме далеч от това, от което се нуждаем. - Много.
Хей! Оставете оръжията!
Хей, те са с нас. - Знаеш ли кои са те.
Последно предупреждение. Свалете оръжията.
Добре.
Спокойно.
Аз съм Джак Кан, водач на кастата. - Знам кой сте.
Ние не сме заплаха за Откровените.
Това е твоята истина, но не е задължително да бъде и моя.
Това, което знам, е че и двамата сте търсени за бунт и конспирация
след нападението над Аскетите.
Всичко тава са лъжи.
Ако беше Откровена щях да повярвам на думите ти.
Предвид обстоятелствата съм длъжен да докладвам на Съвета.
Ще ни отведете там. - За да ни убият.
Ако Джанийн ни намери няма да получим съдебен процес.
Позволете ми да се усъмня. Никога не се поставям над Съвета.
Сигурен ли сте? Кой ще го направи? Вие ли?
Законите на кастата трябва да се спазват.
Не, чакай малко!
Може ли да ви попитам нещо?
Според Джанийн Ерудитите са най-годни да управляват,
защото те са най-интелигентни.
Вие сте най-склонен да сте съдия, защото сте най-честен?
Признавам, че вярвам в това.
Когато казвате, че ще се проведе процес от Откровените
ще бъде ли той по-честен от този, проведен от Ерудитите?
Отговорът е да.
Процесът на Откровените има по-голяма вероятност да бъде честен.
Искаш да попитам Съвета дали няма да ни даде управлението?
По време на инициализация се прилага серум на истината.
Точно така.
Няма да говорим за нещо, което не е част от кастата.
Това е уклончив отговор. - Уклончивостта не означава лъжа.
Но не означава и честност.
Да, ние притежаваме серума. - Използвайте го върху нас.
Четири!
Ако сме виновни, ще отговаряме пред Съвета.
Ако ли не, ще спасите два живота.
И ще намерите двама верни съюзници. - Съгласен съм.
Но тя може малко трудно да понесе експеримента.
Серумът е разработен за начинаещи Откровени, склонни към честност.
Не на всички е лесно да споделят тайните си.
Не искам да го правя. - Но трябва.
Нямаме какво да крием.
Нека истината ви направи свободни.
Тобайъс Ийтън.
Вие сте обвинени в заговор с други Безстрашни в нападение на Аскетите.
Вярно ли е това?
Заговор, не.
Но нападение, да.
Бях под симулация, контролирана от Джанийн и Безстрашни, наети от нея.
Трис ме откри.
Тя ме освободи от симулацията и заедно се бихме, за да избягаме.
Искаш да кажеш, че Джанийн е организирала атаката?
Да.
Още нещо.
Ако подозирахте, че Джанийн е увредила Безстрашните,
защо напуснахте?
Защо избягахте?
Исках да избягам.
Но преди това се влюбих в Трис.
Не можех да я оставя.
Благодаря Ви за откровеността.
Благодарим ви за откровеността.
Тобайъс Ийтън, изпитанието завърши.
Обвинението за нападение на Аскетите е свалено.
Трис Прайър, моля.
Нека истината ви направи свободни.
Трис Прайър.
Тобайъс каза, че си го освободила от симулацията.
Да.
Значи никога не си била в симулация.
Не.
Как е възможно това?
Защото съм Дивергент.
Разбирам.
Така че никога не си правила нещо лошо или безкористно.
Направих нещо лошо...
Убих...
Кого?
Майка ми ...
Видях как майка ми загина първа, и след това баща ми.
Опитваше се да ме спаси и я убиха.
Аз...
Трис, колко повече устояваш, толкова болката ще бъде още по-голяма.
Моят приятел... Убих приятеля си.
Той искаше да ме застреля.
И... Стрелях първа.
Как се казваше?
Кой беше той?
Уил. Аз го убих.
Ето какво се случва с тези,
които се доближат до мен.
Рискуват да умрат.
Никога няма да си простя.
Благодарим Ви за откровеността.
Благодарим ви за откровеността.
Трис!
Съжалявам, наистина.
Казах ти, че не искам да го правя. - Аз...
Кристина. - Разкарай се.
Върви си.
Симулация на пълен Аскетизъм.
Започва симулация на Безстрашие.
Жизнените показатели на Дивергента падат.
Ако не спрем ще го изгубим. - Ще спреш, когато аз кажа.
Ще успеем.
Трябва да успеем.
Симулацията провалена.
Обектът Дивергент N 6 не оцеля.
Край на експеримента.
Загуба на време.
Бях сигурна, че всички Дивергенти са еднакви.
Но някои от тях са по-силни от другите.
Изпратете наличния персонал да търси Дивергенти.
Трябва да включим повече обекти.
Трябва да намерим най-добрия субект.
Къде е обезпокоеният ти приятел?
Вероятно прави обезпокоителни неща.
Може ли да ти правя компания?
Обичам височината.
От тук всичко изглежда толкова малко.
Знам, че изглежда налудничаво, но...
Понякога си мисля, че виждам светлини зад Стената.
Хората казват, че отвъд земята е необитаема, но...
Не вярвам да сме останали само ние. Не мислиш ли?
Бягай!
Къде са най-близките оръжия? - На първия етаж!
Чисто! Слизайте!
Мамо! Мамо!
Това ме боли. - И аз съм едно.
Виждаш ли? Нищо сериозно.
Това просто е нещо, което приспива всички.
Сега трябва да ми направиш една услуга.
Просто трябва да се качиш горе и да не слизаш,
докато мама не дойде при теб.
Трябва да сляза. - Няма нужда, разбираш ли?
Трябва да бъдеш смел.
Браво. Сега тръгвай.
Хей!
Защо сме единствените, които са будни?
Защото сме Дивергенти.
Ела и ми помогни. Трябва да отворим тук.
Трябва да ми помогнеш!
Хайде!
Хей!
Я виж ти кой бил тук.
Радвам се да те видя отново.
Добре, господа, няма нужда да се тревожите.
Това е само малък рутинен контрол, след това обратно по нашите работи.
Здрасти!
10% дивергенция.
По дяволите!
Ти си почти нормален.
Каква скука!
Това не е част от мисията.
Е и?
От друга страна, те са извън закона.
Свършвай по-бързо, преди другите да се събудят.
Здравей, скъпа. - Не трябва да...
40% дивергенция. - Мисля, че и ти не си.
Дамата каза, че...
Дамата каза, че не трябва да слизам.
Може би трябваше да я послушаш.
Достатъчно! Трябва да и направим тест!
Джанийн каза да направим тест на всички.
100% дивергенция. - Имаме победител.
Колко е? - Точно каквото търсим.
Мамка му.
100% дивергенция.
Изкарайте я навън.
Аз ще се обадя на Джанийн.
Ако мислиш, че имаш късмет, грешиш.
Ще съжаляваш, че не съм те убил.
Хвърлете оръжията!
Благодаря.
Късметлия си, че имаш оръжие.
И двамата знаем, че без оръжие нищо не струваш.
Мислиш, че тя е в безопасност? Грешиш.
Джанийн ще продължи да я търси.
Защо? Какво иска от нея? Кажи ми!
Просто знам, че е точно това, което търси. Тя е идеалният обект.
Мислиш с това да ме уплашиш ли?
Отговорен си за смъртта на стотици хора. Знаеш, че има наказание за това.
Слушай, аз мога да живея с окървавени ръце.
А ти можеш ли?
Защо не усещаме болка?
Само знам, че ни упоиха.
Хей, не си играй!
Знам какво си мислиш.
Благодаря ви.
За това, че ни помогнахте. - Искаше ми се да направя повече.
Не вярвах, че Джанийн е способна на подобно нещо.
Време е да дадем отпор.
Нямаме достатъчно хора. - Ще имаме.
Сами ще дойдат.
Чу какво каза Ерик.
Джанийн няма да спре да ни преследва. Не можем да направим нищо.
Трис Прайър. Разбира се.
Кой би могъл да бъде?
Продължавате ли търсенето? - Да.
Но намерих решение.
Ти си Питър, нали? - Да.
Джанийн, за мен е голяма чест да се запозная с Вас най-сетне.
Поздравления, майко.
Получи войната си.
Знам, че предпочиташ друг начин. - Но не и този.
Аз съм по-малкото зло. Не е ли така?
Направи го. - Кажи ми...
Защо се предаде на Ерудитите?
Какво искаш?
Да заслужа положение при Вас.
Положение с възможности за израстване в кариерата.
Развълнуван съм, но не съм глупав.
Не се обиждай, Макс.
Докажете ни своята стойност.
След това ние ще обсъдим амбициите ти.
Добре.
Кога започвам?
Нека поговорим за приятелката ти, Трис Прайър.
Как да я заловим? - Толкова е просто.
Тя е способна на жертви. Подобно на Аскетите.
Това я прави уязвима. Само трябва да знаеш как да я експлоатираш.
Помогнете! Хайде! Бързо!
Погледнете! - Там горе!
Изменницата Трис Прайър трябва да се предаде на Ерудитите.
Иначе всеки ден ще има други смъртни случаи.
Повтарям.
Предайте ни Трис Прайър.
Иначе всеки ден ще има други смъртни случаи.
Предайте ни Трис Прайър.
Иначе всеки ден ще има други смъртни случаи.
Слизайте!
Предайте ни Трис Прайър.
Иначе всеки ден ще има други смъртни случаи.
Не!
Кристина!
Помогни ми!
Трис!
Извлякохме го от тази тялото на самоубилото се момиче.
Марлийн. Казваше се Марлийн.
Съжалявам, Марлийн.
Това е устройство за симулация.
Оборудвано е с радио предавател.
Как да ги извадим? - Не знам.
Има вградена самозащита.
Това влакно...
... е най-близо до кожата.
Ако се опитате да извадите устройството
означава да убиете приемника му.
Да се убие приемника?
Тогава какво?
Тори трябва неутрализира устройствата преди всичко.
Или може би да направим нещо по-логично.
Да предадем Трис.
Никой не знае за нашия съюз.
Трябва да поддържаме това предимство.
Така че, ако я предадем сега,
ще спечелим ценно време.
Мисля, че е добра идея.
Разбира се, че е. - Но ще стане само през трупа ми.
И на моя. - И на повечето от нашите.
Имам нещо имплантирано в тялото си.
Знам какво си мислиш.
Но няма да ти позволи да го направиш.
Не мога да допусна друг да умре заради мен.
Ще видиш, че никой друг няма да умре заради теб.
Тори ще успее да ги дезактивира.
А ако не успее? - Тогава... ние...
Ако не успее ще намерим решение.
Заедно.
Аз съм само един човек.
Не си заслужава. - Струва си.
За мен си заслужава.
Обичам те.
Градът ни е заобиколен от висока стена.
Стена сама не гарантира нашата защита.
Задължение на всеки е да бъде винаги нащрек за всяка заплаха.
Тези, които се крият сред нас ще бъдат неутрализирани.
Сега искам да се изправя срещу жалбите на водачите на касти.
Знам, че е голям проблем неизбежният набег
в кастата на Откровените. Така че ще бъда много ясна.
Предоставянето на убежище на Дивергенти от всички касти
не е позволено.
Скоро ще представя на вниманието ви това, което искам
като мандат, даден от предците ни.
И ще използвам мироопазващи мерки, за да го приемете.
Ще предоставим инструкции, които ще позволят да решим кризата
с Дивергентите веднъж и завинаги.
Какво правиш?
Тя е заминала. Предала се е.
Какво? Кога?
Снощи. - Чакай.
Тобайъс. Нашите хора те имат за водач.
Не можеш просто да ги изоставиш.
Тобайъс!
По дяволите!
Трябва да призная, че съм впечатлен.
Мисля, че те познавам, но...
Не вярвах, че си способна да дойдеш тук
и сама да се предадеш.
Стига смърт.
Това показва, че дори момиче, напуснало Аскетите
не може да се отърси от чувството за всеотдайност.
Да вървим.
Ако си родена корава, умри като корава.
Какво? - Ето защо си тук.
Харесвам те. Знам неща, които ти не знаеш.
Трябва да отвориш кутията, Трис.
Единственият начин да се направи симулация за всичките пет касти.
Но тези, които са се опитвали досега, са мъртви. Опа.
Не трябваше да ти го казвам.
Е...
Не се тревожи.
Забележително.
Колко много възможности бяха пропилени.
Беше почти невъзможно.
Забележително като броят на хората, които бяха убити.
Трудните времена изискват крайни мерки.
Ще ти бъде трудно да се повярваш,
но аз служа на по-голямото добро.
Застани в центъра на диска, моля.
Госпожо...
Прекрати самоубийствата, или се кълна, че ще го убия.
Добре. Можеш да го убиеш, ако искаш. Има много силна охрана.
Какво?
Мисля, че трябва да съм жива за твоя експеримент. Нали?
Нали?
Трис.
Кейлъб.
Не контактувай с обекта.
Състоянието на обекта не е оптимално.
По дяволите.
Ако го направя, ще спреш ли самоубийствата?
Не. Самоубийствата ще продължат.
Докато не направим всичките пет симулации.
Може да е достатъчен стимул.
Начало.
Ето.
Започнете симулация.
Мамо.
Трис, помогни ми!
Засилване на сърдечната дейност.
Продължавай.
Мамо!
Трис!
Мамо!
Идвам!
Трис!
Дръж се здраво!
Трис.
Симулацията за Безстрашие приключи.
Много ми липсваш, мамо. - Знам, и ти ми липсваш.
Но аз съм винаги с вас.
Трябва да си силна.
Кажи ми, че ще си силна.
Опитвам се. - Можеш да го направиш.
Знам, че можеш.
Ти си смела. По-смела от всички.
Не, не от всички.
Преструвам се, че е така.
Искам хората да вярват, че е така, но не е вярно.
Страхувам се...
Какво не е наред в този свят, освен нас?
Дивергенти.
Не съм искала да бъда различна.
Ти, татко, Кейлъб, ние четиримата.
Предполагам, ако не бях различна, сега щяхме да сме заедно.
Мамо, не искам повече да съм различна.
Искам да се чувствам отново в безопасност.
Симулацията завършена.
Четири. Ти си тук?
Да. Тук съм. - Ти си тук...
Наред ли е всичко? - Да.
Обезопасете коридора!
Да се махаме от тук.
Добре ли си? - Да.
Спри! Нека си върви.
Какво, не искаш да ме застреляш?
Ако си роден корав, умри като корав.
Сега!
Четири, как минахте през охраната?
Ние сме нахални момчета, имаме много ресурси.
Какво?
Никога не си бил там. Няма как да си го чул.
Трис.
Ние трябва бързо да се махаме. Ясно ли е?
Трябва да се извиня.
Какво? - Съжалявам, но няма да тръгна.
Искам да ти кажа сбогом, но не знам как да го направя.
Какво искаш да кажеш?
Не успях да ти го кажа в реалния живот, но сега мога.
Дори ако това е симулация. - Трис, не е симулация.
Не мислиш ли, че няма да знам, ако е симулация?
Ти не си в симулация.
Ти си симулиран. - Чакай...
Симулацията за Ерудити завършена.
Остават само Миротворците - И липсата на всеотдайност.
Не, притежава я. Когато пощади живота ти.
Това момиче е невероятно.
Съвпадащи резултати за четири касти за един ден.
Никой не е успял досега.
Имаме проблем.
Ще колабира. Трябва да си почине.
Възможно ли е разхлабване на закрепването да блокира мислите?
Сама погледнете.
Много добре.
Изключете обекта.
Отлична работа, господа. Ще възобновим работа утре.
Не мислиш, че ще те върнат при Аскетите, нали?
Направих това, което мислех, че е правилно.
Баща ни щеше да се срамува от теб.
Кой знае, може би не. Може би съм готов да се жертвам за теб.
Единственото семейство, което ми остана.
Единственият човек, когото обичам. За да защитя най-доброто за всички.
Кое е по-безкористно?
Какво мисли Джанийн, че има в кутията?
Послание от предците.
Но тя може да се отвори само ако всички касти влязат в системата.
Ето защо се нуждаем от някой като теб.
Ти си доказателството, че проблемът с Дивергентите е извън контрол.
Осъзнаваш ли какво говорите?
Мисля, че не по твоя вина си родена такава.
Джанийн унищожи цяла каста, Кейлъб.
Каста, на която вече не можеше да се има доверие.
Тя уби родителите ни.
Само те са отговорни за смъртта си.
Какво искаш да кажеш?
Кутията беше в дома ни.
Те я криеха.
Всички тези животи можеха да бъдат пощадени.
Може би не съм ги познавал толкова добре, колкото си мислех.
Семейното заседание приключи. Време е да тръгваме.
Имам изненада за теб, Трис.
Четири! - Трис!
Трис!
Четири!
Разбрах, че брат ти е обяснил, че това, което правим тук,
е от основно значение за бъдещето на града.
Моля те, пуснете Четири.
Мисли върху благоденствието и се съсредоточи върху работата си.
Кажи ми... Оценяваш ли иронията?
Можеше да отидеш при Ерудитите. Имаш интелектуалния капацитет.
Ирония.
Разбира се. Пълна си с омраза, а трябва да си спокойна.
В това също има нещо иронично.
Например любимата ти майка... - Недей, моля те.
... която спаси в симулация, е причината днес да си тук.
Заради теб съм тук.
И иронията е по-голяма от всякога. - Спри!
Натали Прайър умря, за да спаси данните, които вече са у мен.
Ти я уби, за да ги откраднеш.
Данните, които егоистично криеше. Дори и от собствената си дъщеря.
Любимата си различна Трис, която се предаде в ръцете ми.
Спри! - Така че...
... смъртта на майка ти, както тази и на приятеля ти,
не струват абсолютно нищо.
Чакай! Не спирайте! Все още не.
Не!
Реанимирайте я!
Не!
Реанимирайте я!
Хайде!
Побързайте!
Върнете я!
Обект 7 все още няма жизнени показатели.
Мислех, че е най-добрата.
Имам нужда да ...
Трябва да започнем от нула изследването.
Намери утеха в кастата си, Кейлъб.
Сега ние сме твоето семейство.
Джанийн иска да я видиш.
Хей, Четири, знаеш какво да правиш!
Четири, какво ще кажеш? Не е зле, нали?
Първо откраднах парализиращ серум.
След това, докато лудееха по теб го инжектирах.
Казах на хората, че съм твърд. Трябваше да ме послушат.
Ти си истински! - Да, истински съм.
Какво правиш тук? - Ако ти умреш, и аз умирам.
Добре. Да вървим. Също така може и да останете.
Добре ли си? - Да.
Благодаря ти, Питър. - За нищо. Дори още сме тук.
Добре.
Да вървим, преди да ни разкрият. - Не.
Какво? - Трябва да вземем кутията!
Ти си луда! Сега не е време за сувенири.
Четири, трябва да ме изслушаш!
Не е това, което мисли Джанийн. Иначе майка ми щеше да я унищожи.
Трябва да я вземем.
Питър, как да стигнем до лабораторията?
Трябва да отида до контролната зала и да деактивирам всички врати.
Добре. Тогава го направи!
Добре, съгласих се. Веднага. - Добре.
Сега си избрал да бъдеш на наша страна.
Ако искаме да оцелеем трябва да се измъкнем.
Да вървим!
Проклятие.
Г-жо, оценката е невъзможно. - Много добре.
Без оръжия. Привличаме вниманието.
Хей! - Спри!
Достъп отказан. - Хайде!
Достъп разрешен. - Можем да тръгваме.
Това ли е? - Да.
Вземи го и да тръгваме.
Нарушена е системата за безопасност. - Какво става?
Какво става? - Някой влезе в симулационната зала.
Видеонаблюдение! Искам да видя кой е вътре.
Камерите не работят в този сектор.
Някой ги е деактивирал. Да вървим! - Снимки от клетката!
Побързайте!
Покажи и!
Тори, той е разбрал как безопасно да ги извлече.
Колко са? - Всички. До последния.
Да вървим!
Позиция? - Южен коридор. В края.
Трис! Трис, трябва да напуснем. Бързо!
Трис, да вървим!
Не мога.
Майка ми умря, за да защити това, което е вътре.
Трябва да има начин да се отвори, стига да знаеш как.
Не тръгнем ли веднага мъртви сме. - Първо трябва да отворя кутията.
Знам, че изглежда безсмислено, но моля те повярвай ми.
Живот ми е в твоите ръце.
Направи го!
Не мърдай!
Начало симулация за Миротворци.
Ти се върна.
Луда си, като майка си.
Кажи ми какво искаш, Джанийн.
Няма да се бия с теб.
Наистина си много спокоен. - Говоря сериозно.
Няма да се бия. - Разбира се, че няма.
Ще се биеш с нея.
Онази, която наистина мразиш.
Коя си ти?
Аз съм ти, Трис.
Ще се биеш със себе си.
Няма да се бия с теб.
Ще правиш каквото трябва. - Ти не си аз.
Да. Аз съм такава, каквато другите те виждат.
Ти уби родителите си. Мъртва си.
Достатъчно!
Никой не те обича, Трис. Няма да липсваш на никого.
Светът ще бъде по-добър без теб.
Дивергент, която само знае да проваля всичко.
И никой не би могъл някога да ти прости за това, което направи.
Грешиш.
Защото той ще го направи.
Симулацията за Миротворци приключи.
Не! Недей! Спри!
Пусни посланието.
Здравейте.
Идвам отвъд Стената.
След като почти всички други са унищожени.
Проектирахме вашия град като експеримент.
Убедени, че ще бъде единственият начин
за възстановяване на изгубеното чувство за морал.
Създадохме кастите, за да гарантират мира.
Но сме сигурни, че някои от вас могат да преодолеят тези касти.
Ще се наричат Дивергенти.
Те са истинската цел на експеримента
и ще бъдат незаменими за оцеляването на човешката раса.
Ако гледате този запис това означава,
че един от вас е доказателство, че експериментът е успешен.
Дошло е времето да излезете от изолацията и да се срещнете с нас.
Ако мислите, че сте последният оцелял,
това не е така.
Останалата част от човечеството ви очаква обнадеждена
отвъд Стената.
Хей!
Добре ли си? - Да.
Да.
Грешиш за нас.
Никога не сме бил проблем. Ние сме решението.
Кутията да изчезне. - Какво?
Никой няма да види съобщението. Никога.
Убийте ги!
Не!
Тук сме!
Не мърдайте!
Свалете оръжията долу!
Не мърдай! - Не мърдай!
Здравей, Джанийн.
Евелин?
Наистина, не е зле.
Ще ми хареса да живея тук.
Мислиш ли, че други касти ще позволят това?
Защото те обичат толкова много...
Отведете я от тук.
Когато всеки види посланието ще бъде краят ти.
Какво послание?
Ще видиш. Веднага ще го излъчим в целия град.
Създадохме кастите, за да гарантират мира.
Ако мислите, че сте последният оцелял,
това не е така.
Ако гледате този запис това означава,
че един от вас е доказателство, че експериментът е успешен.
Останалата част от човечеството очаква обнадеждена
отвъд Стената.
Ще се наричат Дивергенти.
Те са истинската цел на експеримента
и ще бъдат незаменими за оцеляването на човешката раса.
Може да успеем.
Да. - Да.
Продължават да ме гледат.
Защото ти промени всичко.
А сега?
Да разберем какво ни очаква.
Готова ли си?
Минали са повече от 200 години.
Кой знае какво има там?
Ти никога няма да разбереш.
Превод и субтитри: vkehayov